Tidligere i Tinkas Juleeventyr.
Myten fortæller, at en juleaften for 100 år siden —
— stjal mennesket julestjernen fra nisserne, —
— så nisserne mistede deres magiske evner.
Julestjernen blev opbevaret oppe på slottet.
Den var lavet af det fineste guld.
Ja?
Er det rigtigt, at Tinka er halvt menneske?
Vi har jo lige hørt, at man ikke kan stole på mennesker.
Hvor mange her synes, at Tinka skal smides ud af skolen?
Hele Kongsby ved nu, at Tinka er anderledes.
Hun truede de andre elever.
Halvmennesket kan ikke gå frit omkring.
Hvad farligt skulle der være ved hende?
Hun er farlig.
Tinka viser Nille, hvad hun har fundet.
Jeg tror, det er spejlstumper fra et magisk spejl.
Tinka, dem kan du ikke beholde. De er farlige at gå rundt med.
Men Tinka gør ikke, som Nille siger og tager ind til menneskene.
Der står en pige ude på gårdspladsen.
Det er nok bare en, der skal ind til dyrlægerne.
Eller en nisse.
Ham din søn, sidder han dér hele dagen uden at røre sig?
Ja, det tror jeg.
Tinka har altid fået at vide, at mennesker er farlige.
— Jeg hedder Tinka. — Bor du her i nærheden?
Hey, hvad laver du? Vi står og snakker.
Lasse prøver at finde ud af, hvem den mystiske pige er.
Kender du nogen her på skolen, der hedder Tinka.
Det tror jeg ikke.
Hvis vi kunne finde et menneske, —
— der kunne hjælpe med at finde julestjernen, —
— så kunne vi få magien tilbage.
Jeg kan desværre ikke hjælpe dig.
Tinka vågn op du sover min ven
der er brug for din styrke det er jul nu igen
du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka du drømmer tror du vi kan
finde tilbage til magien
Tinka du drømmer kan menneskers land
forenes med nissernes rige
kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige
finde tilbage til magien
Tinka du drømmer
kan menneskers land forenes med nissernes rige
kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
— Hvor er du på vej hen? — Jeg skal i skole.
Tinka, vi har ikke hemmeligheder over for hinanden, har vi?
Nej.
Fint.
— Kan du have en god dag? — I lige måde.
Jeg bliver nødt til at gå, mor.
Husk, at jeg elsker dig lige meget hvad.
Jeg elsker også dig.
Tinka! Sikke et chok.
Hvad ved du om julestjernen?
Var du blevet i går, så havde du hørt resten.
— Jeg skal finde julestjernen. — Det kan du ikke.
Julestjernen er inde hos dem, hos menneskene.
Jeg har allerede været inde hos dem.
Ved din mor det her?
Hvis jeg nu kommer med julestjernen, og alle får magien tilbage, så ...
... kan alle se, at jeg er nisse i hjertet.
Selv om jeg ikke er lige som jer.
Det er en farlig færd, Tinka.
Det er mange, mange år siden, der har været nogen ...
... altså andre end dig ... inde hos menneskene.
Vi ved kun, at de er onde og upålidelige.
Men de ser ikke farlige ud.
Du skal passe på, Tinka. Det må du love mig.
Vi ved ikke, hvorfor de pludselig stjal julestjernen.
Og du ved slet ikke, hvad de lige pludselig kan finde på.
— Hvad kunne magien? — Den kunne næsten alt.
Vi kunne hjælpe bonden på landet, hvis hans dyr blev syge.
Vi kunne styre vejret.
Vi kunne lave sne eller få solen til at skinne.
Men vigtigst af alt, så kunne vi skabe fred og fordragelighed, —
— hvor der var uvenskab og uoverensstemmelser.
Magien gjorde mennesker og nisser glade.
Jeg skal finde julestjernen.
Så kan vi få sne, og alle kan lide mig igen.
Ingi ...
Jeg skal bede dig følge med, Tinka.
— Hvor skal hun hen? — Jeg har ikke gjort noget.
Lad mig gå med. Jeg er hendes lærer.
Jeg tror bare, du skal sige farvel.
Tinka?
Det skal nok gå, Tinka.
Jeg går lige ud med nissegrøden i værkstedet.
Tror du godt, nisserne kan lide sådan noget kold grød?
Nisser kan lide al slags grød.
Jamen, skat, du må ikke stille det ude i værkstedet, vel?
— Det tiltrækker alle mulige dyr. — Hvad for dyr?
Dyr, man ikke gider have. Rotter og den slags.
Jeg vil gerne have en rotte.
— Skat, det er et skadedyr. — Men de er altså vildt søde.
Så ... I skal i skole.
Okay, skat, så stil det ud i værkstedet, —
— men stil det så højt, så kun nisserne kan nå det.
— Lasse, så kører bussen. — Jeg kommer nu.
Lasse ... Hvordan går det i skolen?
Jamen, øh ... Det går fint.
Fint som i "fint" eller fint som i "det rager ikke mig"?
— Far, de er nogle bønder. — Godt, Lasse, prøv at høre ...
I mit fag vil jeg kalde dig for en storbylejlighed, —
— og det synes nogen er finere end et bondehus.
Men ... de er lige fine, de er lige rare at bo i.
Far, seriøst?
Der er ikke noget, der er finere end noget andet.
— Det er bare to forskellige ting. — Ja, det er godt, far.
Jeg smutter i skole, ik'? Så held og lykke med de fine rækkehuse.
Tinka, Tinka, Tinka ... Hvad er du for en?
Sådan en som dig har vi ikke brug for her hos os.
En skal ikke ødelægge det for mange.
— Jeg har ikke ødelagt noget. — Shh.
Hvad stiller vi op med dig, hva'?
Det eneste, jeg kan forestille mig ...
Det er at sende dig et sted hen, hvor der er fred og ro.
Jeg vil ikke i Ensomhedens Tårn!
Deres Kongelige Højhed, bare ikke Ensomhedens Tårn!
Hvem taler om Ensomhedens Tårn?
Ensomhedens Tårn har ikke været brugt i hele min regeringstid.
Og det bliver det heller ikke nu.
Så du er altså halvnissen?
Ja, Deres Majestæt, men jeg er nisse i hele mit hjerte.
Hvorfor ville du angribe mig?
— Hvorfor ville du angribe mig? — Det kunne aldrig falde mig ind.
Halvmennesket ville ind på slottet. Ingi nåede at standse hende i tide.
Det betyder vel ikke, at vores ven her ville angribe mig, vel?
Jeg vil bare gerne have lov til at være her ... lige som alle andre.
Så længe jeg er konge, vil der ikke ske dig noget.
Vil du sørge for, at der ikke sker hende noget?
Selvfølgelig ...
Undskyld, Deres Majestæt, men ved De, hvem der stjal julestjernen?
Julestjernen ... Ja, det er meget længe siden.
Men hvem stjal den?
Det gjorde mennesket, men det er en lang historie.
Ja, den behøver vi ikke høre nu.
— Nej, det må blive en anden gang. — Men det er vigtigt!
Det må vente til en anden gang.
Vil du følge vores ven ud?
Lige nu har du venner ved hoffet, men min far er ikke konge for evigt.
Og en dag sidder jeg på tronen.
Sådan ... Ja, det var godt. Så går det bedre med maven, hva'?
Så er der dejlig broccoli— grønkål—ingefær—citron—smoothie.
Det er nemlig ikke dårligt, når man træner til en ironman.
Nå, men det gør man så ikke.
Det kunne selvfølgelig godt være andre, —
— der kunne bruge den, tænker jeg lige.
— Ja, Astrids nisser. — Nej, sgu da.
Jeg er tilbage om et øjeblik, ik'?
— Hvad har du egentlig givet den? — Et skud Diazenyl.
— Hvorfor har du ikke givet Canikur? — Canikur?
Ja, der er da ikke nogen, der bruger Diazenyl mere.
— Jo, jeg gør. — 5 ml. Canikur.
— Smutter lige over til din søn. — God idé.
Vi ses.
Du skal ikke have Canikur.
— Hej. — Hej, Iben.
Så er der smoothie, så du ikke bliver forkølet eller syg.
Hold da op! Den ser da ... lækker ud, hva'?
Hvordan går det ellers? Er du faldet til herude?
Ja, jeg har bare virkelig ... travlt.
Jeg skal aflevere noget inden for de næste 20 minutter.
Okay ... Nå ...
Det må da også være mærkeligt at undvære sine kolleger.
— Bliver man ikke ensom af det? — Øh ... ensom?
Øh, næ ... Jeg synes egentlig, det er hyggeligt herude på landet.
Jeg kan bedre koncentrere mig.
Hvad er det egentlig, du laver? Det ser spændende ud.
Det skulle gerne blive til seniorboliger for rige pensionister.
— Okay. Spændende. — Ja.
Der kunne jeg da godt have nogle idéer, tror jeg.
Den er altså ikke farlig.
— Skål. — Skål.
Det smager godt, Iben. Ja ...
Okay, jeg kan sagtens lave en til en dag og komme over med.
Ej ... ja, det ... kunne være rigtig hyggeligt.
Sidder du egentlig bare ned hele dagen uden at røre dig?
Øh ... Jeg har nogle deadlines, så ja, det gør jeg.
Hvis du er frisk, kan du tage med ud at løbe en dag.
Det ... kunne godt være, ja.
(telefon ringer)
Iben, det er ikke for at være ... Jeg har bare virkelig travlt.
Nå, ja, undskyld.
— Men øh ... Det var hyggeligt. — Vi ses, Iben.
Der skete ikke noget. Det var bare ...
"Ja, kære landsmænd, så blev det juleaften igen.
I dag kan vi så atter se tilbage på et år med fred og fordragelighed."
Skir, skal vi nævne noget om den tabte magi?
Tror De, det er klogt, Deres Majestæt?
Det er jo i år 100 år siden, at vi mistede den.
Og som du ved, så betyder det, at den nu er tabt for evigt.
Men folk bliver kede af det.
Og måske vrede over, at der ikke er gjort nok for at få den tilbage igen.
Gjort nok? De skulle bare vide!
Det er nok bedst, at De ikke nævner det.
Jamen, så siger jeg bare:
"Mine kære landsmænd, så ønsker jeg os alle sammen glædelig jul."
Det var så dét, Skir. Tak.
Og hvad kan jeg så gøre for dig, Fileas?
Synes du ikke, det er lidt underligt, —
— at der render et halvmenneske rundt derude, —
— når nu vi ikke har haft kontakt til menneskene i mange, mange år?
Jeg og nogle af mændene kunne jo tage ud og gennemsøge riget.
Fileas, jeg ved godt, du ikke er enig i min beslutning i dag, —
— men det bliver nu engang, som det er.
Det er, som om du helt har glemt, —
— hvor farlige mennesker har været for os.
En konge skal ikke skabe had og frygt i sin befolkning.
En konge skal skabe fred og fordragelighed —
— og sørge for retfærdighed.
— Når jeg bliver konge ... — Hvad så, Fileas? Hvad så?
En konge skal være stærk. Han skal herske over sit folk.
Gennem frygt?
En konge må gøre, hvad han har lyst til.
Det tror jeg, der er andre, der vil se helt anderledes på.
Der ER ikke andre, i hvert fald ikke længere. Der er kun mig.
Men så må vi jo kigge os om efter en anden.
Eller finde nogen i andre grene af familien.
Det kan man ikke ... Kan man det?
Jeg bliver en god konge. Jeg bliver den bedste konge!
Hey, hvad sker der for dig?
Vil du hjælpe mig med at finde noget?
Ikke så længe, du står med den der i hånden.
— Nu finder du ikke på noget. — Hvad skulle jeg finde på?
Det er bare, fordi ...
Jeg kender ikke så mange andre, der kan hjælpe mig.
Men hvad skal jeg hjælpe dig med?
— Jeg skal finde julestjernen. — Julestjernen?
— Ja, den giver nisserne magi. — Nisserne?
Prøv at høre, det der er min lillesøsters afdeling.
Hedder din lillesøster Astrid?
Ja ... Hvorfor?
Jeg har hørt, at du og din lillesøster ønsker jer en gris.
En gris?
Hvis I nu får en gris, vil du så hjælpe mig?
— Ja ... — Hvad aftaler vi så?
— Du er rimelig skør ... — Vil du så ikke hjælpe mig?
Prøv at se.
— Det er altså også flot. — Synes du?
Folk er altså vildt mærkelige herude på landet.
Hvad er der sket?
Hende der Tinka spurgte, —
— om jeg ville hjælpe hende med at finde en julestjerne, —
— som er blevet stjålet fra nisserne.
— Nisserne? — Ja, nisserne.
Ja, det var meget underligt.
Altså, der var ... en gammel sang. Mikkel, den tror jeg, du kan huske.
Kan du huske den, som farfar altid sang til jul?
Nå, ja ...
når magien skal fornys tændes julestjernens lys
nissekongen ta'r til øen menneskemanden står ved søen
trods forskellighed og tro får de venskab til at gro
Hvad er det for en sang. Hvor kommer den fra?
Det var en, jeres farfar altid sang til jul.
Han havde lært den, da han var lille.
Ja, det er det rene vrøvl, men den er da meget hyggelig.
Hallo, så dårligt lød det altså heller ikke.
Ej, hvor er han fræk.
Tinka?
Næste gang i Tinkas Juleeventyr.
Jeg har været inde i menneskenes verden.
Er du overhovedet klar over, hvor farligt det er?
Du aner ikke, hvad menneskene kan finde på.
Kongen kan undtagelsesvis vælge at forbigå sin ældste søn.
Min tålmodighed er brugt op.
Nu vil der blive taget andre, mere hurtigtvirkende midler i brug.
Er du her, hvis jeg kommer i morgen?
Hvordan kan jeg vide, —
— at du ikke bare er en psyko type, der prøver at lave fis med mig?
Hvad skal du med vores gris?
Der er jo ingen her, der vil hjælpe mig.
Du vil jo heller ikke hjælpe mig med at finde julestjernen.
Jeg har fundet nogen, som måske vil.